Ďalšou krajinou, ktorú na našej púti po miestach
spojených s eucharistickými zázrakmi navštívime, je Španielsko.
Dnes navštívime Valenciu a dedinku Ivorra.
Prvým mestom, ktoré dnes navštívime, bude Valencia.
V nej sa uchováva zvláštny omšový kalich.
Tento vzácny predmet bol vždy centrom pozornosti a románov,
ako napríklad Rytieri od okrúhleho stola v Anglicku,
príbehy o Percevalovi vo Francúzsku, či Parzivalovi v Nemecku.
Ako objekt záujmu ho použil dokonca aj Wagner
v kresťansko-ezoterickom pohľade a koncom 20. storočia
vo fantasy románoch napísaných B. Cornwellom.
To všetko v jednom vydavateľskom smere a záujme,
ktorý stále pretrváva.
Svätý grál z Valencie je kalichom, ktorý použil Ježiš počas
Poslednej večere s apoštolmi na premenenie a obetovanie vína,
ktoré premenil na svoju krv.
Zároveň sa uvádza i ako pohár, do ktorého mal Jozef Arimatejský
zachytiť Ježišovu krv pod krížom.
Jestvuje veľa mien, ktorými sa svätý grál označuje:
San Grëal, Holy Grail, Sangreal v Anglicku, Sanct Graal
a Saint Graal v starobylej i v modernej francúzštine,
Gral e Graal v nemčine.
„Grola”, ako sa označuje v nárečí oblasti Vall d’Aosta
je lexikologicky príbuzné ku Grál a podoba v latinčine je veľmi zrejmá
gradalis, alebo gratalis, teda „nádoba”.
Z viacerých zdrojov vieme, že počas niekoľkých storočí
po Ježišovej smrti ukazovali svätý grál v Jeruzaleme
kresťanským pútnikom.
Podľa správy Arculfa, francúzskeho biskupa
žijúceho vo Svätej zemi v roku 720 po Kristovi,
sa v Chráme Božieho hrobu v Jeruzaleme uchovával Pánov kalich,
v ktorom on sám premenil víno na svoju krv.
Ctihodný Béda dodáva, že kalich bol chránený sieťkou
a mohol byť uctievaný bozkom prostredníctvom náležitého otvoru.
Nepoznáme presný dátum, kedy bol kalich odnesený preč z Jeruzalema,
no je veľmi pravdepodobné, že sa tak stalo v 7. storočí.
Dnes vo Valencii v gotickej Kaplnke svätého Kalicha v mestskej katedrále
je uchovávaný a vystavený na verejnú úctu veriacich zázračný kalich,
ktorý tradícia stotožňuje so svätým grálom.
Oporná časť tohto vzácneho predmetu je zložená z viacerých častí:
spodná časť je vytvorená z obráteného kalicha z karneolu
(vzácny kameň), stopka je ozdobená drahými kameňmi
a vrchná časť je samotný pohár, ktorý je takisto z karneolu.
Tieto časti vznikali v rôznych obdobiach.
Pohár je najstarší a najťažšie datovateľný.
Práve on je tou najzaujímavejšou časťou.
Na podstavci je aj arabský nápis s kontroverznou interpretáciou,
no mohol by byť základom pre datovanie tejto časti.
Podľa profesora Salvadora Antuañana
„Ak poznáme tajomstvo kalicha svätého grálu, uvedomíme si,
že na ňom nie je nič enigmatického alebo ezoterického.
Dejiny tohto vzácneho kalicha sa týkajú príbehu dejín,
ktorý je najdramatickejší a najvzácnejší,
aký ľudstvo prežilo – sú to dejiny Slova,
ktoré sa stalo človekom a Eucharistiou”.
Druhým miestom, ktoré dnes spolu navštívime, bude Ivorra.
Farár tejto dedinky pochyboval o skutočnej prítomnosti
Krista v Eucharistii.
Jedného dňa roku 1010, počas slávenia svätej omše sa stal zázrak,
keď víno v kalichu sa úplne premenilo na živú krv.
Dnes sa sväté relikvie uchovávajú v gotickom relikviári z roku 1426,
ktorý uchováva zakrvavenú oltárnu plachtu a iné relikvie,
ktoré daroval pápež Sergius IV. svätému Ermengolovi.
V 11. storočí sa v celej Európe začali šíriť heretické náuky,
ktoré popierali skutočnú prítomnosť Ježiša v Eucharistii.
Kňaz z Ivorry Bernat Oliver tiež pochyboval
o skutočnosti prepodstatnenia.
Počas svätej omše, ktorú slúžil, sa zrazu udial zázrak:
víno v kalichu sa premenilo na živú krv,
ktorá sa preliala na oltárnu plachtu.
Pretiekla dokonca až na zem.
Biskup z Urgellu, svätý Ermengol, ktorý bol o tom upovedomený,
sa okamžite vybral do Ivorry, aby sa osobne o všetkom presvedčil.
O všetkom následne ihneď informoval pápeža Sergiusa IV. v Ríme.
Ten podpísal pápežskú bulu, v ktorej potvrdil,
že ide o skutočný zázrak.
Relikvia zázraku a pápežský dokument boli vystavené pod hlavný oltár
farského kostola v Ivorre, ktorý bol zasvätený svätému Cugátovi
a posvätený biskupom Guillemom de Urgellom v roku 1055.
Dnes sa sväté relikvie uchovávajú v gotickom relikviári z roku 1426,
ktorý obsahuje zakrvavenú oltárnu plachtu a iné relikvie,
ktoré daroval pápež Sergius IV. svätému Ermengolovi.
V roku 1663, aby sa mohlo vyjsť v ústrety množstvu pútnikov,
ktorí každoročne prichádzali uctiť si zázrak,
bola vystavaná súčasná svätyňa.
Aj dnes, ako každý rok, sa vždy na Druhú veľkonočnú nedeľu
slávi významný sviatok známy pod menom „La Santa Duda“,
čo sa vzťahuje na „pochybnosť“ kňaza z Ivorry,
Bernata Olivera, a veľký zázrak.
© TV LUX 2019