Ak ste už navštívili španielske mesto Zarragoza,
možno ste sa stretli s príbehom eucharistického zázraku,
ktorý sa tam udial v 15. storočí.
Ak nie, pozývam vás na jeho spoznávanie.
Okrem Zarragozy, navštívime dnes aj Ponferradu a Alcoy.
Pri eucharistickom zázraku zo Zarragozy bola premenená hostia
ukradnutá kresťankou, ktorá ju chcela použiť ako amulet lásky.
Objavil sa v nej malý Ježiš.
V archíve mesta Zarragoza sa dodnes uchováva dokument,
ktorý detailne popisuje zázrak
v katedrále v Kaplnke svätého Dominguita del Val,
sa nachádza starobylá maľba s popisom toho, čo sa stalo.
Tento eucharistický zázrak sa udial v Zarragoze v roku 1427,
keď bol biskupom mesta don Alonso Arhuello.
Don Dorner, arcidiakon mesta, zanechal o udalostiach
písomný záznam: „Istá vydatá žena si pýtala radu od zlovestného maurského
čarodejníka, aby jej pomohol s mužom,
ktorý bol veľmi násilnej povahy, aby s ňou nezaobchádzal tak tvrdo.
Čarodej jej tvrdil, že na zmenu povahy manžela
mu musí zaobstarať premenenú hostiu.
Žena, ktorá bola veľmi poverčivá, odišla do Kostola svätého Michala,
vyspovedala sa a prijala hostiu.
S diabolskou prešibanosťou vybrala hostiu z úst
a ukryla ju do malého puzdra.
Odniesla ju hneď do domu čarodejníka.
Keď otvorili puzdro, uvideli namiesto hostie
maličké dieťa obklopené svetlom.
Čarodejník jej teda prikázal, aby si puzdro s dieťaťom odniesla domov,
aby ho spálila a aby mu priniesla z neho popol.
Žena bez akýchkoľvek škrupúľ urobila, ako jej prikázal,
no na svoje veľké prekvapenie videla, že i napriek tomu,
že puzdro úplne zhorelo, dieťa zostalo neporušené.
Prestrašená a úplne bez seba utekala do domu čarodejníka,
aby mu všetko rozpovedala.
Maur pri počúvaní ženiných slov dostal triašku
a začal sa báť Božej odplaty.
Rozhodli sa, že pôjdu do katedrály, aby o tom informovali biskupa
don Alonsa a aby sa vyspovedali a obnovili krstné sľuby.
Biskup sa radil s viacerými prelátmi a teológmi diecézy.
Nakoniec sa rozhodol preniesť Dieťa v slávnostnej procesii
z domu ženy do katedrály.
Celé mesto vyšlo do ulíc, aby sa pripojilo k procesii.
Všetci boli hlboko dojatí, keď videli malé Dieťa.
Po príchode do katedrály položili zázračné Dieťa na oltár
Kaplnky svätého Valéria, aby ho mohli obyvatelia Zarragozy obdivovať
a uctiť si ho.
Nasledujúci deň, v čase, keď slúžil biskup svätú omšu
pri oltári svätého Valeriána, udial sa ďalší zázrak.
Po vyslovení slov premenenia, sa namiesto Dieťaťa
objavila zasa hostia, ktorú prelát následne skonzumoval.
Vďaka tomuto eucharistickému zázraku si obyvatelia Zarragozy
posilnili úctu k Najsvätejšej oltárnej sviatosti."
Tento dokument je uchovaný v mestskom archíve.
Pri eucharistickom zázraku z Ponferrady sa Juan De Benavente
rozhodol ukradnúť svätostánok z vlastnej farnosti,
ktorý obsahoval vzácne cibórium zo striebra
s mnohými premenenými hostiami vo vnútri.
Až po dlhom čase a za zázračných okolností
bolo možné opätovne získať zázračné hostie,
ktoré sa našli úplne neporušené.
Juan De Benavente žil v Ponferrade spolu so svojou ženou.
Navonok bol na prvý pohľad veľmi zbožný a nábožensky založený.
Každý večer sa zastavil v kostole na modlitbu.
Jedného dňa, počas modlitieb, sa nechal premôcť chamtivosťou
a ukradol svätostánok – jednoduchú skrinku z dreva,
ktorá ale obsahovala vzácnu pixidu zo striebra,
v ktorej boli premenené hostie.
Keď vyšiel z kostola, pustil sa smerom k rieke Sil,
kam chcel hodiť skrinku svätostánku, keďže nemala žiadnu trhovú hodnotu.
Ale keď prišiel na breh rieky, nedokázal ju odhodiť do vody.
Vrátil sa teda domov, kde všetko ukryl, bez toho,
aby to povedal manželke.
Počas noci však zo svätostánku vychádzali neustále záblesky svetla,
čo podnietilo ženinu podozrievavosť,
a tak sa Juan rozhodol vyjsť von
a definitívne sa zbaviť svätokrádežne ukradnutých vecí.
Keď prišiel na miesto nazývané pole Arenal,
hodil svätostánok a hostie medzi kríky ostružín.
Potom, ako bola krádež odhalená, vyvolala medzi obyvateľmi
veľké zdesenie a Juan sa stával čoraz viac nervóznym
a znepokojeným, pretože nevedel, ako predať cibórium zo striebra
bez toho, aby bol odhalený.
Blízko poľa Arenal postavil vlastník pozemku Diego Nuñez De Losada
strelecký terč, ktorý mal slúžiť na pobavenie obyvateľov počas sviatku.
Očití svedkovia tvrdia, že v čase, keď sa hostie nachádzali ešte
v kríkoch, videli v noci často záblesky svetla,
zatiaľ čo počas dňa bolo vidieť zvláštne holuby,
ktoré si tam sedávali.
Strelci sa snažili všetkými možnými spôsobmi holubov trafiť, no márne.
Mlynár Nogaledo sa nakoniec rozhodol holuby chytiť rukami.
Keď sa dostal medzi kríky, našiel tam svätostánok a sväté hostie,
z ktorých pochádzali spomínané silné svetelné záblesky.
Zarmútený sa vybral ihneď do kostola,
kde začal zvoniť na zvonoch.
Ihneď zorganizovali návrat hostií do kostola v slávnostnej procesii.
Juana premohli výčitky svedomia
a rozhodol sa vyznať zo svojho hriechu.
Na mieste nájdenia zázračných hostií bola onedlho postavená kaplnka.
V roku 1570 navrhol farár jej rozšírenie
a ustanovil každoročnú slávnostnú procesiu na pamiatku zázraku,
ktorá sa odvtedy koná na ôsmy deň po sviatku Božieho tela.
Eucharistický zázrak, ktorý sa udial v Alcoy v roku 1568,
sa týka zázračného nájdenia niekoľkých
predtým ukradnutých hostií.
Každoročne si obyvatelia Alcoy pripomínajú zázrak
veľkou slávnosťou pri príležitosti Božieho tela.
Dom muža, ktorý sa dopustil Svätokrádeže, bol premenený
na oratórium a dodnes ho možno navštíviť.
29. januára 1568 istý obyvateľ Alcoy, menom Juan Prats,
ktorý bol francúzskeho pôvodu, potreboval peniaze,
preto vošiel nepozorovane do farského kostola
a ukradol viaceré posvätné predmety.
Medzi nimi aj striebornú nádobku, v ktorej boli tri premenené hostie.
Juan Prats tri hostie ihneď skonzumoval
a nádobku ukryl vo svojej maštali pod drevené polená.
Na druhý deň miestny farár, don Antonio, krádež zistil.
Zarmútený začal ihneď vyzváňať na zvonoch,
aby tak obyvateľov upozornil na to, čo sa stalo.
Onedlho sa už všetci obyvatelia Alcoy
zišli na modlitbu pred kostolom.
Okamžite sa začalo s hľadaním, no nič sa nepodarilo nájsť.
Blízko domu Juana Pratsa žila zbožná vdova María Miralles,
ktorá vlastnila sošku malého Ježiška.
Žena, ktorá bola silno rozrušená svätokrádežou,
sa začala intenzívne modliť pri Ježišovej soške a prosila,
aby mohli byť premenené hostie obyvateľmi Alcoy nájdené.
Prešlo niekoľko hodín od okamihu,
keď začala so svojimi vrúcnymi modlitbami, keď María uvidela,
ako sa ruka malého Ježiška začala hýbať
a ukazovať na dom jej suseda, Juana Pratsa.
Žena naplnená podozrením o tom upovedomila miestne autority.
V tom istom čase aj farár, akoby tlačený tajomnou silou,
šiel do záhrady domu Juana Pratsa a vošiel do stajne.
Začal hľadať pod polenami a onedlho tam našiel nádobku s tromi hostiami.
Juan Prats, ktorý nevedel vysvetliť, ako je možné,
že v nádobke sú tri hostie, ktoré on predtým skonzumoval,
sa hlboko kajal a ku krádeži sa priznal.
Dokumenty spojené so zázrakom a soška malého Ježiška
sa aj dnes uchovávajú v kláštore Božieho hrobu v Alcoy.
© TVLUX 2019