Naša púť po miestach eucharistických zázrakov dnes pokračuje
v kráľovskom kláštore El Escorial.
Okrem neho navštívime aj mesto Alcalá.
Relikvie tohto zázraku je možné dodnes uctievať v Španielsku,
v Kráľovskom kláštore El Escorial, no zázrak sa udial v Holandsku.
Istí protestantskí žoldnieri vtrhli do katolíckeho kostola v Gorkume
a vykradli ho.
Na znak potupy jeden zo žoldnierov pošliapal premenenú hostiu
ostrým opätkom čižmy a prepichol ju na troch miestach.
Z dierok začala okamžite striekať krv
a na hostii zostali akoby tri rany kruhovitého tvaru,
ktoré možno vidieť aj dodnes.
„Sagrada Forma“, ako nazývajú domáci tento zázrak,
sa dodnes uchováva neporušená v sakristii Kráľovského kláštora
svätého Vavrinca v El Escoriale (blízko Madridu).
Hostia bola zneuctená v Gorkume (v Holandsku) v roku 1572,
niekoľkými nasledovníkmi Zwingliho (tzv. „Guex de la Mer“),
ktorí boli v službe žoldnierov panovníka Holandska.
Žoldnieri predtým dobyli mesto a začali s jeho rabovaním.
Neušetrili ani katedrálu.
Keď vstúpili dnu, rozbili železnými tyčami svätostánok
a ukradli odtiaľ monštranciu,
v ktorej bola Najsvätejšia oltárna sviatosť.
Hostiu vybrali a hodili na zem.
Začali po nej dupať.
Hostia bola na troch miestach prepichnutá opätkom čižmy.
Z týchto dier začala okamžite striekať živá krv
a na hostii sa vytvorili tri malé rany kruhovitého tvaru,
ktoré je možné vidieť aj dnes.
Jeden zo znesvätiteľov, ktorý sa začal kajať,
Zavolal, zasiahnutý tým, čo sa stalo,
kanonika Jeana van der Delfta, ktorému sa podarilo hostiu uchrániť.
Relikvia po tom, ako prešla viaceré miesta,
bola nakoniec darovaná v roku 1594 španielskemu kráľovi Filipovi II.,
ktorý ju odovzdal Kláštoru svätého Vavrinca v El Escoriale.
Nad oltárom, na ktorom sa uchováva zázračná hostia,
vytvoril taliansky umelec Filippo Filippini
štyri basreliéfy z mramoru a bronzu, ktoré zobrazujú zázračné udalosti.
Na obraze Claudia Coella
je zobrazená slávnostná inaugurácia nádherného svätostánku
objednaného kráľom Carlosom II.
Bol zostrojený práve na uchovávanie vzácnej relikvie.
Každoročne, vždy 29. septembra a 28. októbra, sa v El Escoriale
konajú slávnosti na pamiatku zázraku.
V týchto dňoch sa zázračná hostia vykladá na verejnú úctu
a nesie sa v procesii, ktorú volajú „Sagrada Forma“.
V roku 1597 ukradol istý zlodej z kostola neďaleko Alcalá
premenené hostie a spolu s nimi aj viaceré vzácne predmety.
O niekoľko dní neskôr premohli páchateľa výčitky svedomia
a hneď sa vybral vyspovedať do kostola jezuitov.
Kňaz, ktorý ho spovedal, si od neho vypýtal hostie,
ktoré kvôli opatrnosti neskonzumoval,
ale uchovával ich v malej urne.
Aj po 11 rokoch boli hostie v perfektnom nerozloženom stave
a po pozornom výskume, lekárskom i teologickom,
udalosť bola vyhlásená za zázračnú.
V roku 1597 sa vybral polepšený zlodej na spoveď
do jezuitského kostola v Alcalá.
Vyznal, že patril do bandy maurských lupičov,
ktorí boli rozptýlení po okolitých horách
a ktorí vyplienili viacero kostolov,
z ktorých ukradli monštrancie a posvätné predmety,
a tak sa dopustili svätokrádeží.
Kajúcnik mal so sebou niekoľko premenených hostií,
ktoré v slzách odovzdal spovedníkovi.
Ten, plný dojatia, sa ihneď odobral za predstaveným,
aby ho o všetkom informoval.
Najskôr sa dohodli, že hostie budú skonzumované počas svätej omše,
ale potom dostali strach, či nebudú hostie otrávené,
ako sa v nedávnej minulosti stalo kňazom v Murcii a Segovii.
Rozhodli sa teda pre ich uchovanie v striebornej skrinke
a čakať na ich prirodzené rozloženie.
Po jedenástich rokoch hostie, ktorých bolo spolu 24,
boli stále nedotknuté.
Asketický otec Luis de la Palma, vtedajší provinciál, rozhodol,
aby boli hostie prenesené do podzemnej pivnice
a, aby spolu s nimi, boli uchované aj nepremenené hostie.
O niekoľko mesiacov neskôr sa nepremenené hostie úplne rozložili
dôsledkom vlhkosti.
Tie premenené však zostali neporušené.
O šesť rokov neskôr otec Palma rozhodol o zverejnení zázraku
s hostiami, ktoré zostali nedotknuté.
Nové výskumy vykonané akademikmi a lekármi
Jeho Veličenstva Garciu Carreru, ako aj stanoviská známych teológov,
potvrdili zázračný charakter tejto skutočnosti.
V roku 1619 cirkevné autority oficiálne povolili
verejné uctievanie zázraku.
Sväté hostie boli verejne uctené aj kráľom Filipom III.,
ktorý v roku 1620 predsedal slávnostnej procesii,
na ktorej sa zúčastnil s celou kráľovskou rodinou.
Po tom, ako Carlos III. vypudil jezuitov zo Španielska,
boli hostie prenesené do hlavného mestského kostola.
V roku 1936, po tom, ako komunistickí revolucionári podpálili kostol,
dokázali ešte tamojší kňazi, skôr, ako boli zavraždení,
ukryť zázračné hostie.
Dodnes sa ich však nepodarilo nájsť.
Bolo vykonaných viacero pátraní.
Tak v kostole, ako aj v krypte, ale zatiaľ neúspešne.
Dodnes nikto nezverejnil žiadnu správu
o dvadsiatich štyroch hostiách z Alcalá.
„Kiež by Boh urobil opäť zázrak!“ povedal známy mestský historik,
don Anselmo Raymundo Tornero, ktorý vo svojom diele
opísal presné historické dáta o tomto zázraku.
© TVLUX 2019