Počas 56 týždňov sme spolu spoznávali viaceré fenomény
a príbehy spojené s eucharistickými zázrakmi vo svete.
V poslednom diele vám priblížim niekoľko kratších príbehov
zázračného svätého prijímania, ako o nich hovoria dobové dokumenty.
Blahoslavený Jakub z Montieri
žil dlhé obdobie iba z prijímanej Eucharistie.
Niekedy mu dal sväté prijímanie priamo Ježiš.
Neznámy autor zo začiatku 17. storočia zobrazil zázrak na obraze,
na ktorom vidieť Ježiša,
ktorý podáva sväté prijímanie blahoslavenému Jakubovi.
Svätá Juliána Falconieri mala vždy vo veľkej úcte Eucharistiu.
V posledných dňoch života, mala veľké žalúdočné problémy,
ktoré jej znemožňovali prijať Eucharistiu.
Skôr, než zomrela v roku 1341, poprosila, aby jej položili na hruď
premenenú hostiu a kým sa modlila, hostia zmizla.
Zanechala po sebe fialový odtlačok,
akoby sa bola vtlačila do tela chorej.
Bola blahorečená v roku 1678 a svätorečená v roku 1737.
Blahoslavená Imelda Lambertini už odmalička preukazovala veľkú lásku
k Ježišovi v Eucharistii.
Kaplán jej však pripomínal, že sväté prijímanie je možné dostať
až v 14-tich rokoch.
12. mája 1333, na vigíliu Nanebovstúpenia Pána,
šla na svätú omšu a postavila sa do radu na sväté prijímanie.
Kňaz si ju nevšímal, no Pán sa rozhodol vypočuť túžbu malej Imeldy.
Žiariaca hostia vzlietla do vzduchu a zastavila sa až pred Imeldou.
Po prijatí hostie jej čistá duša okamžite odišla do neba.
Blahoslavená Imelda je patrónkou prvého svätého prijímania.
Keď mali deti 8 rokov, boli vtedy považované
za príliš malé pre sväté prijímanie.
Svätý Gerard Maiella to však nevedel pochopiť a plakával takým spôsobom,
že sa nad ním až nebo zľutovalo.
Jednej noci prišiel za ním svätý Michal, archanjel,
položil mu na jazyk bielu hostiu, ktorú mu predtým kňaz
odmietol dať a zmizol.
Nasledujúce ráno šťastne a víťazoslávne malý Gerard vyznal:
„Kňaz mi odmietol dať sväté prijímanie,
ale v noci mi ho priniesol svätý Michal, archanjel“.
Blahoslavená Emília Bicchieri je zakladateľkou
Tretieho rádu dominikánok a vždy prejavovala veľkú lásku
k Najsvätejšej oltárnej sviatosti.
Jedného dňa, keď sa starala o jednu veľmi chorú sestru, neuvedomila si,
ako beží čas a prišla až na konci svätej omše.
To jej znemožnilo ísť na sväté prijímanie.
Začala sa teda sťažovať Pánovi, že ho nemôže prijať.
Zázračne sa zjavil anjel a podal jej sväté prijímanie.
Jedného dňa sa svätá Lucia Filippini vybrala do Pitigliana neďaleko
Grosseta, aby vykonala inšpekciu na remeselníckej škole, ktorú založila.
Predtým sa ale zastavila v kostole otcov františkánov,
aby bola účastná na svätej omši.
Jej túžba po svätom prijímaní bola taká veľká,
že Pán ju odmenil zázrakom.
Keď kňaz lámal veľkú hostiu, aby kúsok vložil do kalicha,
práve táto časť mu odletela z rúk, žiariac letela vzduchom
a uložila sa na jazyk budúcej svätej.
V súčasnosti je svätyňa, v ktorej sa stal zázrak,
v správe sestier Filipínok.
Svätá Mária Františka od piatich rán nemohla v posledných rokoch svojho
života chodiť na svätú omšu pre ťažkú chorobu,
ktorá ju pripútala na lôžko.
Bolo veľa známych prípadov, keď niektorí kňazi – medzi nimi najmä
barnabita otec Bianchi – videli, ako sa počas svätej omše stratil kúsok
veľkej premenenej hostie a trocha premeneného vína:
bol to anjel svätej, ktorý jej nosil sväté prijímanie.
Blahoslavený Tomáš z Cori, ktorý žil v 17. storočí
vstúpil vo veku 22 rokov do františkánskeho rádu,
do Kláštora Najsvätejšej Trojice v Orviete a prijal meno brat Tomáš.
Vo svojom apoštoláte bol známy pre svoj život
naplnený kresťanskými čnosťami.
Počas svätej omše mal viac krát zjavenia Dieťaťa Ježiš.
Počas svojho pobytu v Procene zvykla chodiť dominikánka,
svätá Agnesa Segni, modliť sa
do kláštornej záhrady k jednému olivovníku.
Jedno nedeľné dopoludnie ešte na svitaní sa ponorila do modlitby
a až po niekoľkých hodinách si uvedomila, že je sviatočný deň
a že mala byť v chóre na svätej omši.
Prišiel však Pánov anjel a priniesol jej hostiu, aby ju mohla prijať.
Opakovalo sa to ešte niekoľko krát.
Životopisec svätej Kláry z Montefalca píše v podkladoch
k procesu svätorečenia, že „Jedného dňa šla Klára
na sväté prijímanie bez plášťa.
Sestra Jana ju prísne napomenula:
„Odíď, takto nemôžeš ísť na sväté prijímanie“.
Keď to Klára počula, uvedomila si, že nemá plášť
a pocítila veľkú bolesť.
Vrátila sa do cely a tam horko zaplakala.
Zatiaľ čo v slzách pokračovala v modlitbe, zjavil sa jej Kristus,
pobozkal ju, podal jej sväté prijímanie
a nechal ju v hlbokom pokoji“.
Blahoslavená Angela z Foligna spomínala:
„Raz som v hostii videla Krista s mladíckym výzorom,
ktorý však vyzeral veľký a majestátny, podobal sa kráľovi.
Zdalo sa, že sediac na tróne drží v rukách niečo ako žezlo...
Keď si ostatní pokľakli, ja som to neurobila a už ani neviem,
či som bežala blízko k oltáru alebo som sa nemohla ani pohnúť,
pretože som prežívala hlbokú radosť z kontemplácie
a zároveň som pociťovala i veľkú ľútosť z toho,
že kňaz položil príliš rýchlo hostiu na oltár“.
Slovami premenenia: "Toto je moje telo, toto je moja krv",
sa mení podstata chleba na Kristovo telo a podstata vína na jeho krv.
Cieľom eucharistických zázrakov je poukázať na to, aby sme nehľadeli
iba na vonkajší výzor chlieb a víno, ale na podstatu, na skutočnosť,
ktorou sú telo a krv nášho pána Ježiša Krista.
Som rád, že ste náš seriál pravidelne sledovali.
Verím, že viacerým z vás pomohol ešte k osobnejšiemu
a živšiemu vzťahu k živému Ježišovi Kristovi v Eucharistii.
© TV LUX 2019